MORDERE UDEN ANSIGT
Okay, det var kostplanen.
- Hvad er det her? - Træningsprogrammet.
Jeg er din kærestes far, Jamal. Du vil gerne have min gunst.
- Det er ikke så krævende. - Sådan skal det lyde.
Det løser sig ikke af sig selv, far.
Diabetes behøver ikke være så alvorligt, hvis man er på vagt.
Det er ganske enkelt.
Det er sødt af dig. Mange tak.
En af sygeplejerskerne på hospitalet lavede det.
- Ødelæg det ikke. - Din...!
Dit svin!
- Netop. Vil du have lidt? - Ja tak.
Jeg må tage den. Jeg har vagt.
- Jeg må hellere gå. Jeg betaler. - Fortæl, far.
Du har mødt Jamal to gange uden at sige noget.
- Han virker som en fin fyr. - Er det alt?
- Det vigtige er, at du kan lide ham. - Ja, men hvad synes du?
Han er dejlig som sagt. Han...
Bor hans forældre...
Bor de her stadig, eller er de i Syrien?
Selvfølgelig bor de her. Hvad mener du?
- Bare du er lykkelig med ham. - Hvad skal det betyde?
Jeg kan lide ham, min ven.
Han er vel ikke, hvad jeg forventede.
Hvorfor er han ikke, hvad du forventede?
- Kors, nu er det min tur. - Er alt i orden?
Okay...
Okay. Sig, jeg kommer.
- Jeg må... - Ja, også mig.
Tak for det her, Jamal. Det er sødt af dig. Vi ses.
Her er for... tak. Farvel.
Det er et ældre ægtepar. Han er død, og hun klarer den ikke.
Hun er blevet hængt op, slået, fået proppet noget i munden...
Det er okay, Peters. Vis mig det.
Bare rolig. Jeg er politimand.
Han skal nok klare den.
Hvem gjorde det her? Hvad hedder hun?
- Maria Lövgren. - Hvem gjorde det her, Maria?
Prøv nu, Maria.
Hvem var det? Maria!
Det er ikke et knob, jeg har set før.
- Det ligner et slipstik. - Ja, hun hang i halsen.
Rebet var bundet fast til krogen.
Der må have været flere gerningsmænd. Se.
- Har manden mærker på halsen? - Nej, kun konen.
Hun prøvede at sige noget, før hun døde.
- Hvad? - Det ved jeg ikke. Det var...
Det ved jeg ikke.
- Sagde hun noget eller ej? - Se, hvad du får ud af knuden.
- Forsøgte hun at tale? - Svært at sige. Hvem fandt dem?
Stefan Nyström. Han bor på den anden side af vejen.
- Han hørte den hvide hingst. - Jeg ved, hvordan den ser ud.
Jeg hørte hesten vrinske, så kom der et brag.
Jeg kiggede ud og så, den løb løbsk.
Jeg troede, at Johannes hørte det.
Jeg blev mistænksom, tog tøj på og gik herhen.
- Hørte du ikke andet? - Kun hesten.
Tak. Undskyld mig.
- Havde de børn? - Deres datter Hanna bor inde i byen.
Jeg ville slå dem ihjel. Hvis jeg fandt dem, ville jeg dræbe dem.
Kan du finde på en grund til, at...
...at nogen ville gøre sådan? Der er ingen grund!
- Ingen penge, værdigenstande? - Du så huset. De har ikke noget.
Jeg plejede at give mor penge, uden at han vidste det.
Han havde sin stolthed.
Der var en hest, en hvid hest.
- Eva? - Han løb løbsk.
Han er gammel. Han farer vild.
Jeg er glad for, du var der, da hun døde.
Tak! Jeg burde have været der.
Mor og far!
Du har dit eget liv.
Vi har fingeraftryk fra dagligstuen, men intet fra rebet.
De må have været to med alt det blod.
Ann-Britt sagde, at kvinden forsøgte at sige noget.
Jeg tror ikke, det betyder noget.
Se, den tilstand hun var i... Hun var døende.
Det lød som "farmer"...måske. Det begyndte med "f".
- Det kan have været "fremmed". - Sagde hun noget om hudfarve?
- Vent lidt. - Det behøver ikke være sort.
Vi oversvømmes af arbejdere...
De fleste gæstearbejdere har ret til at være her.
Asiat måske? Hun hørte måske samtalen. Hvor mørkt var det?
Det var måske ikke "fremmed". Det var en af de ting, det lød som.
- Pressen er samlet. - Tak, Peters.
- Så offentliggør vi det. - Nævn ikke det her. Okay?
Ikke til pressen. Det gælder jer alle.
Hvad skete der med ægteparret? Var det et indbrud?
Intet blev stjålet. Vi opfordrer alle eventuelle vidner til at træde frem.
Har I nogen spor?
Vi har nogle spor. Det er derfor, vi leder efter vidner.
Al information kan være nyttig.
Undskyld, jeg... undskyld mig.
- Har I en udtalelse? - Tak! Vi holder jer underrettet.
Han havde arbejdet hele natten.
Da jeg kom til atelieret med kaffe i morges, var han væk.
Han havde skåret sine billeder ud fra rammerne, Kurt.
Hvad laver du, far?
Det er en udstilling i Rimini. Alt er ordnet.
Begynder du at blive forvirret?
Vi var i Italien. Vi kom tilbage for nogle uger siden. Det var hyggeligt.
Min udstilling?
- Jeg skal arbejde. - Du ryster, far.
- Jeg må arbejde. - Det er helt i orden, hr. Wallander.
Sæt dig ned. Der er ingen fare. Der er mange her, der kan hjælpe dig.
- Lægen kommer snart. - Hvordan kom han her?
- Nogle landarbejdere fandt ham. - Jamal.
Jeg kom for at oversætte.
Han gik på en mark langs E65, og de tog ham med.
Tak, det er min far.
Han siger, at din far var forvirret. Urolig.
Han har... hans hjerne...
Mange tak. Det var pænt af jer.
Du kan køre ham hjem.
Herfra kan det kun blive værre.
Det bliver værre.
Han kan komme sig og så kollapse igen. Han får det værre fysisk.
Han kan blive vred, trist, bange, forvirret og nogle gange voldelig.
Du bør overveje situationen.
- Få mig ikke på et hjem. - Det er helt i orden.
Far... undskyld mig.
Ja, okay. Ja.
Undskyld. Jeg kommer forbi senere.
Lars Herdin, Maria Lövgrens bror.
Du skulle høre det fra ham selv.
- Han havde en formue. - I huset?
Jeg ved ikke hvor. Jeg siger bare, at han havde penge.
Han solgte hestekød bag jerntæppet.
Han investerede og tjente stort.
- Gården var jo helt nedslidt. - Han brugte ikke pengene der.
Maria kendte ikke til pengene. Det hele var løgn.
Jeg syntes, han virkede suspekt, så jeg spurgte rundt.
Jeg vidste, at der var penge.
Så pengene var ikke i huset, men investeret?
Kan nogen have troet, de var i huset?
Det ved jeg ikke.
Jeg ved, at han havde en kvinde. En anden kvinde.
- En elskerinde? - Og en søn.
- Lever kvinden endnu? - Jeg ved ikke, hvem hun var.
Det var en bonde, der havde set dem sammen med en ung dreng.
- Hvem? - Han er død nu.
Lövgren havde i fuldskab pralet med, at han betalte hende regelmæssigt.
Jeg ville ikke vide mere. Jeg ville ikke ødelægge det, Maria havde -
- eller troede, hun havde.
På dette tidspunkt var deres datter Hanna allerede født.
Jeg syntes, det var bedst at lade sagen ligge.
Vi må snakke med bankerne om pengene.
Tjek Sparbanken. Dem brugte alle gamle bønder.
Politiet søger udenlandske mistænkte -
- I forbindelse med mordet I går aftes på et ældre par I Lunnarp.
- Parret spiste nok middag... - Du bør se det her, Kurt.
Kilder har afsløret til TV4 Nyhederne -
- at Maria Lövgren sagde, morderen var udenlandsk, før hun døde.
Hvordan har de fundet ud af det? Hvordan?
- Nogen har sladret til pressen. - Ikke herfra.
- Ingen måtte sige noget! - Vi måtte ikke fortælle pressen det.
- Der tales på stationen... - Har du åbnet munden?
Det ville være kommet ud alligevel.
Det bliver en heksejagt. Folk venter bare på det.
- Du sagde, du hørte "fremmed". - Måske.
- Vi må tjekke det. - Havde vi ikke sluppet det?
Jeg forstår din frygt, men ifølge praksis...
Jeg bryder mig ikke om praksis. Jeg vil finde sandheden.
Nu har sandheden fået det svært.
Udsend et dementi.
Johannes Lövgren havde tre konti hos os.
- Nogen nye bevægelser? - Den her konto var mest aktiv.
Der er over 10 millioner kroner.
Der blev sidst hævet for to dage siden... 100.000 kr.
- Og inden? - April, samme beløb.
- Januar... - Altså hvert kvartal.
- Står hans kone også på kontoen? - Nej.
Må jeg tale med den, der lavede den seneste udbetaling?
- Ja. - Tak.
Britta-Lena Bodén. Jeg måtte lukke hendes kasse.
Jeg skynder mig. Kurt Wallander.
- I kan sidde her. - Sid ned.
Var der noget unormalt ved ham?
- Virkede han nervøs eller anspændt? - Nej.
Kan du huske, hvordan han ville have pengene?
500-sedler, nogle 100-sedler. Det er i registret.
Puttede han dem i lommen?
Han havde en taske. Det var en gammel rygsæk.
En brun gammeldags en.
- Var han alene? - Ja, det tror jeg.
Ja, det er jeg sikker på.
- Var der nogen, der ventede på ham? - Det så jeg ikke.
Der er jo marked og mange folk.
Det kan vel ses på overvågningskameraet?
Her din havde ret. Der er Lövgren, og der er hans brune taske.
Motivet kan være røveri.
Vi må finde elskerinden og sønnen.
Jeg har talt med tv-nyhederne. De fortsætter historien.
Det er Nyberg. Han har noget om rebet.
Sig, jeg kommer. Gider du? Tak.
Sejlmageren siger, det ligner et sejlerknob fra fragtskibene.
Jeg har talt med havnefogeden. Jeg tror, det er et udenlandsk knob.
Hvem som helst kan vel binde en knude?
Jeg så nyhederne. Det hjælper jo ikke.
Nej, det gør det ikke.
- Hvordan har din far det? - Skidt. Tales der om det nu?
Skal vi spise pizza i aften?
Nej, tak. Jeg kører nok forbi Hagström.
Gæstearbejderlejren? Tror du, at der sker noget?
Linda har en ny kæreste. Han er medicinstuderende.
Jamal fra Syrien.
Han er jo svensker. Jeg har mødt ham et par gange. Flink fyr.
Er du sikker på, du ikke vil have pizza?
Nej, tak.
Pas på dig selv.
Det brænder i lejren.
Vi skal have fuld udrykning.
Er der mennesker derinde?
Flyt jer. Flyt jer!
Tag hjem. Du har været her hele natten.
Du har brændt dig. Jeg siger det til redderne.
Undskyld mig. Det er Wallander.
Det her er kun begyndelsen, Wallander.
Find perkeren, der myrdede parret, ellers tager vi en.
Vent, vent, vent!
Det er begyndt.
Hvad forventede du? Du spredte rygter om udlændinge.
Ingen har spredt rygter. Det var en lækage, et uheld.
Et uheld? "Politiet tror, det er en udlænding."
- Er det derfor, du er her? - Nej, på grund af farfar.
Hvorfor ringede du ikke? Jamal sagde, du bare skred.
Jeg skred ikke. Jeg blev ringet op og sagde, at jeg...
- Hvad har Jamal med det at gøre? - Han er læge. Det er hans job.
Hvad har du imod Jamal, far?
Jeg har intet imod ham.
- Jeg håber det virkelig ikke. - Hvad skal det betyde? Linda!
Samtalen blev sporet til en telefonboks ved E65.
Mente de det, tror du?
Vi må overvåge området og finde morderen, før det udarter.
Det var sikkert et røveri. Nogen vidste, at Lövgren havde kontanter.
- Elskerinden. - Vi må finde hende og deres søn.
Find ud af, hvornår hun blev set, hvor gammel drengen er.
Der burde stå "fader ukendt" i fødselsattesten, ikke?
- Det er et sats. - Hvad foreslår du?
Hvornår hørte du om elskerinden?
Det er rygter. Og den gamle bonde, der så dem.
- Hvornår har han set dem? - Det er længe siden.
Var det før, datteren blev født?
Du sagde ikke noget, fordi Maria fødte en datter.
Netop. Hun var gravid, da det skete.
- Skide Lövgren! - Hvornår blev Hanna født?
- Det kan vi undersøge. - 1964. Samme år, jeg købte gården.
Og drengen? Hvor gammel var han?
Sagde han noget om en barnevogn eller noget?
Hvad sagde han? Var det en baby?
Han sagde, hun gik og holdt hans hånd.
- Hun holdt ham i hånden. - Tak.
Drengen var to-tre år og blev set i 1964, da Maria var gravid.
Vi leder efter en dreng, der blev født med ukendt far i '61 eller '62.
Jeg ved det. Sig det, så snart du har noget.
Jeg kigger på gården igen.
Tasken lå i laden, og døren blev tvunget op, før hesten løb løbsk.
De blev tortureret for at afsløre, hvor pengene var.
Han holdt mund, og gerningsmanden truede med at hænge Maria.
Hun vidste intet, og til sidst talte han.
Jeg ser efter fingeraftryk. Dem fra huset har ikke givet noget endnu.
Jeg har en liste over kvinder med faderløse børn i 1961-62.
- Sig ikke, der er hundredvis. - Nej, fire i Skåne.
Ifølge folkeregistret er en død, en flyttede til Australien 1975.
Så er der en i Gladsax og en i Simrishamn.
Hvem tager vi først?
Tak, det var venligt af dig.
Har du hørt om en Johannes Lövgren?
- Johannes Lövgren? - En bonde fra Lunnarp blev myrdet.
Jeg så det i tv. Udlændinge. Det er vel de gæstearbejdere.
Det ved vi ikke. Har du ikke hørt om ham?
Nej. Skulle jeg have det? Jeg forstår ikke.
Fru Johansson, i marts 1962 -
- blev din søn, Stefan, født. Faderen blev skrevet som ukendt.
- Hvad har det? - Var det Johannes Lövgren?
Nej, jeg har aldrig hørt om ham.
- Hvad handler det om? - Undskyld.
Stefans far hed Rune Stierna.
Jeg holdt det hemmeligt, fordi han var gift.
Vi har et sundt forhold, og Stefan har et godt forhold til sin far.
Jeg forstår. Så siger jeg undskyld forstyrrelsen.
Det er frækt at komme her og rode op i det.
Det er en mordefterforskning. Det kan ske. Tak for din tid.
- Gertrud? - Povel har mistet kontrollen.
- Han har et slags anfald. - Okay.
- Jeg kan ikke stoppe ham! - Bare rolig.
Far! Far...
Slip mig. Hold dig væk!
Jeg må have klaret tankerne.
Rense pladsen herinde.
Plads, plads...
Far!
Det må ikke vinde over mig!
- Har du det godt? - Ja...
Det må være hårdt.
Den slags sker.
- Hallo? - Det her er for bonden.
Den næste bliver for hans kone.
Hallo?
Kan vi få hende væk fra liget?
- Arbejdere fra lejren. - Haglgevær på nært hold.
Det her er et gerningssted.
Flyt jer fra liget.
Lad hende være.
Hjem tilhørende gæstearbejdere og Indvandrere er blevet angrebet.
I udkanten af Ystad var et brændende kors placeret udenfor.
Politiet har patruljeret området I løbet af natten -
- og politichef Lisa Holgerson kom med følgende udtalelse:
Det er et lille fanatisk mindretal. VI finder de skyldige.
Ved man noget, skal man kontakte politiet.
Det her er Nybergs første rapport.
Det er almindelige hagl. Gyttorp, sandsynligvis Nitrox 36.
Som alle andre haglgeværer i landet.
- Undersøger vi højreekstremister? - Ja.
Gav dit mystiske opkald noget at gå efter?
Han sagde, nogen skal bøde for konen.
- Jeg ringer til kriminalpolitiet. - Det er en lokal sag.
Finder vi morderen, kan vi stoppe det her.
Lad mig finde elskerinden, Lisa.
- Kan en anden ikke gøre det? - Det er min sag.
- Det begyndte og holder op med mig. - Det er Ann-Britt.
En af gæstearbejderne har set noget.
Han er herovre. Iraneren.
Værsgo.
- Sid ned. - Mange tak.
Kan du fortælle præcis, hvad du så i går aftes?
Jeg lagde børnene til at sove, da jeg hørte et brag.
Da jeg kiggede ud ad vinduet, så jeg en mand løbe.
Kan du beskrive manden?
Han lignede en bonde. Støvler, overall...
- Ansigtet? - Han vendte ryggen til.
- Han var høj og havde ikke hår. - Skaldet?
Han havde lidt hår på siderne og skæg.
- Hvilken farve? - Svensk farve.
Blond. Bar han noget?
Han havde hænderne ved siden.
Men efter et par minutter var der en bil længere væk -
- som startede og kørte væk.
- Så du den? - Nej.
Træerne skjulte den. Men jeg hørte den. En gammel Mercedes.
- Hvordan ved du det? - I Teheran legede vi en leg.
Vi identificerede vesterlændingenes biler ved, hvordan de lød.
Mercedes, tysker, let.
- Kan vi gå ud med det? - "Det lød som en Mercedes"?
Vi ville ligne idioter. Men undersøg det.
Det giver måske noget. Han kan have ret.
Hvor tror vi, bilen stod?
Derhenne. Der er næsten ingen spor. Jorden er for hård.
Hvor gemte vores mand sig?
Magnus, vi har måske noget på bilen.
Indsaml dem her og lad Nyberg se på sporene.
De kan måske give noget.
De var nok to.
Hr. Rolig derovre i marken med sit haglgevær.
Og hr. Nervøs her, der røg og ventede.
- Det var planlagt. - De vidste ikke hvem.
De var ligeglade, så længe han var udenlandsk.
Det er Höglund. Hvornår?
Forstået. Tak.
En Mercedes fra 1975 blev stjålet i går nat.
- Hvorfor hører vi det først nu? - Ejeren var bortrejst.
Jeg havde været hos en ven, og da jeg kom hjem, var den væk.
- Hvordan ved du, det var i går nat? - Naboen havde set den i går aftes.
- Så du har været væk, hr. Bergman? - Ja, hos min kæreste.
- Og du kørte ikke? Hvor bor hun? - I den anden ende af byen.
Hun hentede mig, vi gik ud og så hjem til hende.
- Jeg har ikke gjort noget. - Vis, hvor bilen stod.
Her stod den.
Tak, hr. Bergman. Vi giver besked, så snart vi ved noget.
Tak.
Det er ikke mange brune Mercedes fra 1975. Skal jeg efterlyse den?
Undersøg også Bergman.
Han anmelder næppe tyveri, hvis han har myrdet nogen i den.
Så har han jo et alibi.
Hvis man vil myrde nogen, hvorfor så stjæle en bil -
- midt om natten i gadelygternes skær?
Fordi man er rigtig lusket.
- Bergman er helt ren. - Der er noget galt.
Han anmeldte det, før nogen vidste, vi ledte efter bilen.
Han kan have vidst, at vi vidste det.
- Hvordan skulle han kunne vide det? - Fordi folk ikke tier stille.
Slap nu af, Kurt.
Det begyndte med, et ældre par blev myrdet, og du hørte "fremmed".
Nej, jeg troede, at det måske var det, jeg hørte!
- En på stationen lækker oplysninger. - Bevis det, Kurt.
Jeg tager hjem til Bergman igen.
Han kom i morges.
Jeg er ligeglad med anklageren. Det er mine sager.
- Du skal hvile dig, Kurt. - Bergman skal overvåges.
- Du har intet bevis. - Bergman håner os.
Han meldte bilen stjålet, fordi nogen her har talt med ham.
- Jeg sender nogle vogne. - Jeg stoler på Ann-Britt og Magnus.
- Lövgrens elskerinde? - Ellen Magnusson.
Kom.
Jeg kan ikke hjælpe. Jeg kender ikke Johannes Lövgren.
Du har vel læst om mordene?
Ja, men det har intet med mig at gøre.
- Gid, jeg kunne hjælpe. - Men din søns far står som ukendt?
- Erik, ja. - Hvem var far til Erik?
Det har ikke noget med det at gøre. Det er længe siden.
- Vi begår alle fejl. - Jeg må vide, hvem det var.
Hvem var han?
Ikke mere pjat. Vi ved, Johannes Lövgren var Eriks far.
- Nej. - Der er sket to mord.
Du tilbageholder beviser og sinker politiet. Du kan blive tiltalt.
Undskyld. Hvorfor kan jeg aldrig få fred fra det?
Der er i orden. Vær sød at fortælle sandheden.
Jeg var ung og lidt naiv, går jeg ud fra.
Han var ret hårdhændet.
Jeg blev gravid med Erik.
Han ville have, jeg skulle få en abort, men jeg kunne ikke.
- Fik du penge? - Han betalte for min tavshed.
- Du bevarede kontakten. - Han besøgte mig. Med pengene.
- Hvorfor skal I vide det? - Vidste Erik, hvem hans far var?
Da han var ung, troede han, at det var en ven.
Da han blev ældre, sørgede jeg for, at han ikke mødte Johannes.
- Hvad med pengene? - Først havde jeg en konto til Erik.
Jeg tænkte, at han kunne bestemme over dem, når jeg var væk.
- Men da han døde... - Døde han?
Ja, Erik er død. For otte år siden.
Jeg... vi...
Jeg vidste ikke...
Jeg troede, at I kendte til det.
Det gør mig ondt.
Men pengene? Fortsatte Lövgren med at betale?
Hvorfor skulle han ikke det? Han skulle betale resten af sit liv.
Hele loven står ikke i en bog.
Kan hun være indblandet? Hun virkede vred nok til det.
- Og det med sønnen stemmer? - Ja, en industriulykke i Vancouver.
Fire døde, da et brobyggeri gik galt.
Jeg tror, at nogen vidste, at der var penge i huset.
Gerningsmændene var måske heldige. De ville have et let bytte.
De antog, at der var penge, og Lövgren afslørede det.
Nej, de medbragte rebet. Det passer ikke med noget på gården.
- Har vi tjekket havnen? - Hvad? Vi har intet signalement.
Vi ved ikke engang, hvor mange de var.
Vi har ikke et eneste bevis på, hvem der kan have myrdet dem.
Ud over det Maria Lövgren sagde eller kan have sagt.
Vi ved ikke, hvad Maria Lövgren sagde.
Og nogen vil have hævn. Hvordan går det med det spor?
- Har Ann-Britt noget på Bergman? - Nej.
Jeg overtager det i nat. Jeg overvåger ham.
- Jeg troede, Magnus kom. - Har han gjort noget?
Handlet, spillet. Han spiste pizza.
- Hvordan kom han rundt? - Taxa.
Er det spild af tid?
Jeg er enig med dig.
Har vi intet på ham?
- Noget nyt om Lövgren? - Ikke noget.
- Hvordan har din far det? - Han har det fint. Tag hjem og sov.
Hjem og sov.
- Ja? - Valfrid. Det er Bergman.
Jeg sagde det jo. Jeg er urolig. Der er politi overalt.
- Slap af. - VI skulle jo bare skræmme.
Du vidste, hvad der ville ske.
Hvad var det? Jeg hørte noget!
Der er ikke noget.
Du kan ikke bakke ud nu. Bergman? Bergman!
Det er politiet! Bliv der. Stands!
Politi! Holdt!
Wallander her! Jeg har brug for forstærkning. Nu!
- Nej. Hvad? Hvad har jeg? - Dig!
- Var du lækagen? - Jeg mente det ikke.
Undskyld, det var ikke meningen!
Undskyld. Undskyld! Det var ikke...
Undskyld...
Valfrid Strøm. Nationalist.
Nynazist. Han er i registre over hele Europa.
Han flyttede hertil fra Stockholm.
- Og Bergman? - Han er i forvaring.
Han tilstod om bilen Den står i Ingelstorp.
Den bliver hentet nu.
Han blev nazist for nylig. Han var på dybt vand i kontakten med Strøm.
Peters er dernede. Vil du tale med ham? Han er helt ødelagt.
Han blev nok traumatiseret af at se det dræbte ægtepar.
Han troede, vi holdt oplysninger tilbage, så han lækkede til medierne.
Han forstod ikke, at det kunne gå sådan her.
Hvad troede han så? Hvad troede han?
Jeg måtte tage din pistol, Kurt.
Der kommer en efterforskning. Anklageren er på vej.
Du bliver suspenderet.
- Og Lövgren-mordene? - Vi må gøre, hvad vi kan.
Det er min sag, Lisa.
Jeg ved det, Kurt. Det hele er et stort rod.
Tag hjem, Kurt.
Jeg troede aldrig, det ville ske.
Jeg troede aldrig, jeg skulle tage et andet menneskes liv.
Höglund.
Okay... Det var anklageren.
Han er på vej.
Wallander suspenderet. VI afventer efterforskningen om skuddrabet -
- på en af de mistænkte for sidste uges racistmord.
Afdøde menes at være Valfrid Ström.
Han var med I flere nynazistiske grupper.
Han menes at stå bag flere angreb mod udenlandske arbejdere...
- Hej. - Jeg har lige set nyhederne, far.
Okay...
- Hvordan kan de suspendere dig? - Jeg dræbte et menneske.
- De sagde, han skød på dig. - Det spiller ingen rolle.
Så er det vel selvforsvar?
Vil du have, jeg skal nok komme, far?
Nej, jeg klarer mig. Hvordan går det? Hvordan har Jamal det?
VI har det flint. Er du slikker på, at du klarer dig?
Ja... tak, fordi du ringede.
- Okay, farvel. - Farvel.
Skal vi tage den der pizza?
Det måtte ske en dag. Det forstår du vel?
Hvem får Lövgren-sagen?
Ann-Britt og Martinson, tror jeg. Vi kommer ingen vegne med den.
Jeg troede, elskerinden og sønnen ville give noget. Intet.
- Hvor står du? - Hvem ved?
Hvad sagde hun?
Maria Lövgren.
Hun sagde noget til dig den nat, før hun døde.
Det ved jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad hun sagde.
Hvornår mødte du Jamal for første gang?
- Vel for et par uger siden. - Hvad syntes du?
Hvad mener du? Jeg syntes ikke noget.
- Du blev overrasket, ikke? - Sludder!
Hvorfor skulle jeg blive det? Hvad mener du?
Hvad tror du? Se det i øjnene.
Det spiller jo ingen rolle!
Han er flink, hun smiler igen. Det er det allervigtigste.
Der var et eller andet.
Da jeg først så ham. Der var noget.
Der var... noget i mig...
Jeg kunne ikke ryste det af mig.
Og... jeg troede, Maria sagde noget...
- Jeg troede, det kunne være... - "Fremmed".
Var det kun mig? Jeg ved det ikke!
Hørte jeg det, eller var det min indskrænkede hjerne?
- Det er naturligt. - Er det?
Alle har det i sig. Det vigtige er, hvordan vi håndtere det.
Jeg troede ikke, at jeg havde det i mig.
Og nu er mennesker døde. Mennesker, som...
Ströms våben var ikke ladt.
Han havde dræbt dig. Du havde intet valg.
Jeg ville have, det skulle være ham.
At alt skulle være hans skyld.
Jeg ville bare dræbe det.
Selvforsvar. Du må...
Du må lære at leve med det.
- Jeg har kun euro. Italien. - Jeg har glemt min tegnebog.
- Værsgo. - Det er udløbet.
Jeg gå i banken. Du får dem i morgen. Vi er politifolk.
Hvem fanden tror du, du er?
Tak.
- Din kvittering. - Tak. Må jeg få det i 50'ere?
- Vil du have forskellige sedler? - Det er fint.
- Her har du dine penge. - Fint.
Alt overvågningsmateriale fra banken. Gør det nu, Lisa.
Penge ind, får legitimation. Se her.
Han tager sin kvittering, som manden jeg så.
- Vi har set det før. - Andet kamera.
To mænd bag Lövgren i køen ser kvitteringen på disken.
Han ser, Lövgren får sine penge -
- og han ser kvitteringen!
- Med Lövgrens adresse. - Man kan se, han læser den.
- Kan vi få det printet ud? - Vi kan prøve.
Vi må ud til gæstearbejderne. Hvor er de fra, tror du?
Udlændinge, Kurt.
Ja, udlændinge.
- Knobet? - Løkken. Sejlerknob, sagde du.
Vi kan prøve i havnen, nu vi har billeder.
Besætninger må registrere sig. Vi har legitimation og fingeraftryk.
Morderne efterlod fingeraftryk som idioter eller begyndere.
Eller de forventer ikke at være registrerede. Det er nogen på besøg.
De er her kort tid og forventer ikke at kunne blive sporet.
- Turister? - Hvad med rebet?
Markedet! Sommermarkedet. Det er markedet!
Rejsende, knob...
Du kan ikke komme med. Du er suspenderet.
Jeg er nødt til at afslutte det her, Lisa
Nej.
Det er politiet. Stands. Bliv der.
Læg dig ned!
Han har sluppet pistolen.
Nu er det nok.
Hallo? Ja.
Ja, det er hans søn. Jeg forstår.
Selvfølgelig. Jeg kommer nu.
Han havde det fint. Han kyssede mig, som han ikke har gjort længe.
Jeg troede, det var godt. Så var han væk.
Han indlagde sig selv for nogle timer siden. Han insisterede.
Han havde lægeattest og det hele.
Mit sind er svagt. Min hjerne...
Tja... Ikke så svagt. Jeg kan stadig se.
Jeg vidste, du ikke ville gøre noget. At du ville flygte.
Jeg kan male. Jeg må male her.
Tag hjem.
Vi ses snart, far.
Kurt? Interne affærer vil tale med dig klokken ni.
Kurt? Kurt!
Tekster: Lars Steen Olsen www.sdimedia.com